Svensk text: SSG - SweSUB Group © Simontax
Kom igen. Ta det lugnt, flickan.
Det här var en envis rackare.
Så där ja. En så duktig flicka.
www.sweSUB.nu - Hovsamma texter
Fin pojke.
Kom igen. Lugnt och fint.
Stilla, pojken. Så där ja. Nu var det färdigt.
Morron, gubben.
Skriv på här.
Lycka till.
Hämta unghästen...
- Lugna dig... - Det var en skönhet.
Glöm det, Ted. Han är halvblod och har inte gjort ett dagsverke.
Där...
Där har du nåt.
Men titta på honom, Si. Titta på djuret.
Var inte korkad. Du behöver nåt rejält att plöja med.
Ja, men den där är nåt annat.
Kom till ro, mina herrar.
Hästar till höger, män med pengar i fickan till vänster.
Den perfekta kombinationen. Är Fred Goddard här?
- Ja, jag är här! - Bra, mer pengar än förnuft.
- Dave Hill? - Jag är här!
Stick, din snåle fan. Du har kommit hit i 20 år utan att köpa en fläsksvål.
Seså, kom.
Först har vi en underbar unghäst, vackrast sen frugan på bröllopet.
Vi börjar. Vem vill ha det vackra djuret?
- En guinea. - En guinea, en guinea...
Jag trodde ni behövde en plöjare, mr Narracott.
- Bjuder nån över en guinea? - Två guineas.
- Tre! - Ted Narracott, det är helt fel djur.
Si Easton, han ska inte vinka av mig.
- Fem guineas. - Sex!
- Men, snälla... - Sju.
Den giriga fan tror han kan köpa allt. - Åtta.
- Sluta, han är din arrendevärd. - 10 guineas.
- Du har inga pengar. Vi tar en pint. - 11 guineas, från en så god som en ann.
Får jag 12 guineas? 12 guineas?
Ett högt pris för ett arbetsdjur!
Det finns små och stora dagar. Vilken är det idag?
- Bjuder nån över 11 guineas? - Släpp honom, pappa, han är för nervös.
- Ska vi säga 25? - 25 guineas!
- Där fick han dig. Bra försök, Ted. - Bra, ni fick honom att öppna pungen.
- Första, andra... - 30! 30 guineas!
30 guineas.
Första...andra...
Såld till mr Ted Narracott.
Vad har du gjort, Ted?
En riktig best, men vad gör du med honom på en bondgård?
Du har väl till arrendet? Jag kommer när det är dags.
Du är en dåre, Ted. Rosie förlåter dig aldrig.
Vad har du gjort? Du skulle köpa en plöjare.
- Köpte du honom? - Vad betalade du?
- Hur mycket, Ted Narracott? - Jag ska inte ljuga, fast jag vill.
- 30 guineas. - 30 guineas!
Han är inte värd 10! Är du galen? Men arrendet då?
Han är stark. Se hur han bär huvudet!
Hur ska vi kunna dra nåt med honom? Led honom tillbaka ögonblickligen.
- Be på knä att få pengarna tillbaka. - Nej, gå inte tillbaka med honom.
Vi kan inte föra honom tillbaka otämd.
- Hur tämjer du en häst med det benet? - Jag ska tämja honom.
- Du vet inget om hästar, Albie. - Snälla mamma, jag kan göra det.
Vi måste behålla honom. Vi har inget val.
Du har en månad på dig att tämja honom, annars går jag tillbaka med honom själv.
Hur kom du upp till 30? Vilken annan dåre sporrade dig?
Det var Lyons.
Vi kommer att förlora allt. Efter allt vi gått igenom förlorar vi allt.
- Lugn, mamma, jag ska tämja honom väl. - Bäst för dig, så sätt igång då.
Låt oss se om ett barn kan gottgöra det hans far har gjort vår familj.
Seså.
Nå...då börjar vi då.
Det är havre, mycket god. Det är som kött med sås för oss!
Seså...
Du saknar säkert din mamma.
Stackare... Första gången utan mamma. Första gången hemifrån.
Men du är ju inte ensam?
Egentligen, för jag är här...
Såja, såja.
Jag ska kalla dig Joey. Förstår du? Joey, det är du.
Och jag är Albert. Du är min nu.
Du är min.
Fin pojke. Bra, pojke, kom igen.
Jag vill att du stannar där, Joey.
Stanna. Så där ja. Fin pojke, du har förstått.
Titta på honom, Albie. Han leker Följa John.
Seså, kom nu, Joey. Tillbaka med dig, kom igen.
Tillbaka med dig, det går fint. Så där ja, fin pojke.
Du måste stanna där. Förstår du?
Såja, fin pojke.
Nu kan du. Fin pojke.
Fin pojke.
Kalla på honom. Vissla.
Kom nu, Joey. Seså.
Du får komma nu, Joey.
- Jag tror inte han gillar dina ugglor. - Jag läste det i en berättelse.
Det var så indianerna kallade på sina hästar.
Joey, när jag visslar måste du komma, förstått?
Pappa hade en hund som stannade när man ropade på honom.
- Han sprang fram när man inte tittade. - Han är ingen hund. Han klurar ut det.
Strålande. Se på den.
Albie.
Det här är bara 15.
- Resten kommer. - Du vet att jag kan ta gården idag-
-och jag är övertygad om min rätt. - Det kommer.
Drack du mindre öl och köpte färre hästar-
-skulle du kunna se din arrendevärd i ögonen, Narracott.
Jag sa att jag skulle betala. Vi ska beså nedre åkern.
- Nedre åkern är hård och stenig. - Nej, vi plöjer den.
Ge mig till hösten. Jag ska betala dig hela skulden. Med ränta.
Hur ska du plöja den? Med det där snobbdjuret?
- Han gör det. - Du kan inte plöja med honom-
-ens om du är full en tisdag kväll. Jag väntar inte på pengarna, kriget kommer.
Jag lovar att åkern blir plöjd. Vi ska så rovor på det.
Pengarna blir dina när skörden kommer.
Snälla, sir. Snälla.
Om snobbdjuret plöjer åkern får du till oktober att göra rätt för dig.
- Om han inte klarar det? - Då tar jag hästen samma dag.
Jag tar gården och ger den till arbetare som tål öl och håller huvudet högt.
- Snälla, gör inte det. - Är du ett fyllo du också, grabben?
Ted Narracott, jag har dig i min bok.
- Du kan inte. - Han ska ha kollersele.
Du får inte, du skrämmer honom. Han kan inte dra plogen!
- Han måste plöja! - Han kan inte göra det.
Han är för ung och ingen har suttit på honom än.
Ted!
Det är bra, pojken, det är bra.
Jag visste att det skulle hända så fort jag såg honom...
Nej, Ted.
- Nej, Ted! - Han är inte värd ett skit utan sele!
- Pappa? - Flytta på dig.
Sluta, pappa.
Skjuter du hästen har vi ingenting. Nej!
Du hade rätt i vad du sa, pappa. Han gör det.
Du sa till Lyons att han skulle plöja åkern, och det ska han!
Du får se. Han ska visa dig. Vi ska visa dig.
Vi får det gjort.
Släpp, släpp.
Gå tillbaka till huset.
Såja, vissa dagar glömmer man. Idag är inte en av dem. Seså.
Hur är det idag, Joey?
Jag vet inte mycket om livet, men det finns stora och små dagar.
De flesta dagar är små och betyder inte så mycket, men den här...
Det här är en stor. Det här är vår stora dag.
Det är kallt ute, så jag tar av den här. Det ska vara jobbigt för oss båda.
Nu ska jag lära dig plöjning, och du ska lära dig. Förstått?
Sen kan vi vara tillsammans, och det är det som är meningen.
Stilla nu, pojke.
Såja, såja. Seså.
Lugnt och fint...
Titta på mig, Joey. Ser du?
Stick bara in nosen.
Så där ja.
Ser du? Du fattar.
Fin pojke...
För stort och stenigt med gräsrötter. Inte ens en stadig plöjare klarar det.
Men han gör det.
Du skulle svära på att han kunde flyga om Albert sa så.
Det är bra att du är lojal mot din vän, även om han är knäpp.
Två skulle klara det på en månad med bra väder.
Ted är för känslig för att se på, va?
Så klart han tittar.
Du har fostrat honom till en Narracott. Han är sin fars avbild.
Inte ett uns bondförnuft, bara trög trilskhet-
-som får honom att envisas med det omöjliga.
Alla bönder i Devon beundrade dig, som gav den fina gården till bröderna-
-och slog dig ner på den här steniga plätten med ogynnsam jord.
Du har humör nog för 20 män...
...men med skadat ben och spriten. Du dricker väl för smärtans skull?
Ingen kunde ha väntat sig nåt bättre slut.
Det var nog inte så klokt att arrendera ut stället till dig.
Inte bara med tanke på dig, utan på din fru som tyckte du var en glad lax.
Och nu sjunker din son ner i samma träsk som slukar dig.
Titta, Joey, jag har också kollersele!
Seså, gå nu, pojken.
Rör på dig!
Seså, Joey, rör på dig.
Det är bättre om du börjar däruppe och går nedåt!
Tyngdkraften är din enda vän idag.
Gå, Joey! Gå! Kom igen, Joey. Fortsätt.
Fortsätt. Kom igen.
Det krävs en piska för att han ska gå.
Bravo! Du kom till toppen av backen! Sätt igång igen, det går fortare nerför!
Fin pojke. Gå på nu.
Albie, vi håller på dig!
Titta, plogen har inte tagit än!
Vet du, jag tror vi klarar det, Joey.
Jag visste att du skulle vara den bäste av oss två. Därför köpte han dig.
Han vet att du har mer mod än han.
Jag visste att du skulle rädda oss.
Du har inte en chans. Han plöjer inte ens ett halvt tunnland. Ge upp nu.
Du skötte dig bra och försökte. Du är bättre karl än din far.
Seså, mr Lyons, det var hårt sagt.
Han förstör den där hästen.
Jag kommer på torsdag. Du får en dag på dig att avveckla.
Ditt nystan. Jag beklagar, Rosie.
Nu, pojken! Du måste göra det, Joey.
Du vet inget, så jag måste veta när resten av våra liv hänger på det!
Så bestäm dig för att dra, och dra rakt! Och dra ordentligt!
Nu, pojken! Gå! Gå på, Joey!
Just så! Bra, Joey! Fin pojke!
Gå på, Joey!
- Runda den! - Gå, Joey!
Stanna, Joey! Du bräcker billen...
Se på den.
Mina barn skulle inte få halka i leran efter en plogbill. Han kan tappa en fot!
Snarare tappar ni ett öga om ni dillar om hur jag ska sköta min son!
Eller min plog, eller min häst, eller min åker eller min gård!
Seså, Albie! Jobba bara på!
Få det gjort, Albie! Få det gjort!
Mina två dårar. Mina praktdårar.
Du är lika illa åtgången och blodig som han.
- Och var är pappa? - Kvar på nedre åkern.
- Raglar väl omkring. - Han raglar inte av fylla.
- Han dricker. - Det gjorde du också med hans minnen.
- Han pratar inte om det. - Han kan inte för det fattas ord.
Kom...
Mössen har varit på den. Sätt dig.
Här, det är hans regementsvimpel.
Han var sergeant i sjunde bataljonen, frivilliga kavalleriet.
Det är drottningens Sydafrikamedalj. Alla som kämpade i Boerkriget fick en.
Men det här...
- Det är Tapperhetsmedaljen. - Inte pappas väl?
Ja, det är inte min.
Han fick den efter striden i Transvaal. Sedan han skadats och räddat andra.
Mer vet jag inte och han säger inget, men när han kom hem kastade han dem.
Så snart han kunde gå slängde han dem i soporna och ville inte höra nåt annat.
Det ni har gjort idag, du och Joey, är du jätteglad för, och det med rätta.
Man ska vara stolt när man varit duktig.
Men det han gjorde i Afrika är han inte stolt över.
Svårt var det nog, men trots alls smärta är han inte stolt över dödandet.
Jag skulle vara stolt. Om jag gått ut i krig och räddat mina kamrater...
Även om du skulle göra detsamma som han, så är han modig som inte är stolt.
Din pappa gör misstag och dricker för att glömma sina misstag.
Men han gav aldrig upp, och det är för vår skull.
Och idag visade du alla att det var mödan värt.
Ta du hand om Joey, så tar han alltid hand om dig.
Sergeant, sjunde bataljonen, frivilliga kavalleriet.
Ser du det här, Joey? Den har varit med om ett helt krig.
Jag stjäl den inte.
Jag ger den tillbaka till honom en dag.
Jag är enda killen i byn med körkort. Bara jag kör, och det här är pappas bil.
- Lyckans ost. - Jag brukar inte få köra den för att...
Är han en god vän?
Kom igen, låt oss visa henne hur man flyger!
Du blir definitivt ingen hopphäst.
Vi kan försöka så nåt annat, eller också kan farbror Bob leja oss.
Hur ska vi annars betala arrendet till mr Lyon?
Vad ska vi göra?
Jag trodde att Gud gav varje man hans rättvisa andel otur.
Så känns det inte längre. Jag har fått mer än min andel.
Du kommer att sluta älska mig, Rose, och jag klandrar dig inte när så sker.
Jag kanske hatar dig mer...men jag kommer aldrig att älska dig mindre.
Det är krig! Vi är i krig med Tyskland!
Hör ni? England är i krig med Tyskland.
De ringer i klockorna vid sex...
...och ringer inte i dem igen förrän kriget är slut.
Se stilig ut, Joey, det är marknad i Tavistock!
Vad har han gjort med honom?
Förnamn, mellannamn, efternamn.
Efternamnet först. Förnamn, mellannamn, efternamn.
Lita på mig, församlingens finaste häst. Rena tävlingshästen, stark och snäll.
Inga svullnader eller knutor, bra hovar och tänder. Frisk som en nötkärna.
Hur mycket begär ni, för det här starka, snälla och mycket fina djuret?
- 40. - Ni får 20 och inte en penny mer.
20 räcker inte åt mig, kapten. 35 och han är er.
- Jag vet inget om honom som ridhäst. - Han är...en strålande ridhäst.
Ni blir förvånad, det lovar jag. Finaste hästen i hela Devon.
Den finaste häst jag nånsin sett.
Tack.
Du kan inte! Han är min! Jag tränade honom.
- Ni kan inte, det är min häst, sir. - För sent tyvärr, jag gav 30 guineas.
Jag skaffar pengar. Jag ordnar pengar, jag arbetar ihop dem!
Jag arbetar ihop dem.
Han lyder ingen annan. Han blir inte bra i kriget heller.
- Han skyggar för varje ljud! - Jag är ledsen.
Går Joey med, så anmäler jag mig som frivillig.
- Jaha, vad heter du? - Albert, sir.
- Och hur gammal är du? - 19, sir.
- Är det sant? - Nej, men jag ser ut som 19-
-och är större än nittonåringar, sir! Stark och inte rädd för nåt.
Jag tvivlar inte på din lämplighet, men lagen är tydlig i fråga om soldatålder.
Och din far har gjort vad han måste, det vet du.
30 guineas är alldeles för litet för en så fin häst som Joey, jag vet det.
Men det är allt jag har. Hyr du ut honom till mig om jag rider honom?
Jag lovar dig att ta hand om honom lika bra som du.
Jag ska respektera honom och all den omsorg du lagt ner på honom.
Och om jag kan, ska jag återlämna honom i din vård.
Säg adjö nu.
- Såja, pojken. - Nog nu, det är en häst, inte en hund.
Ge dig iväg nu. - Seså.
Vill du förlora gården, Rose?
Det är sättet du gjorde det på.
Men vi är i krig.
Visst är vi det.
- Joey... - Stick iväg, sa jag!
Låt honom vara, Perkins.
Det här är inte slutet, broder.
Jag svär att vi blir tillsammans igen.
Var du än är ska jag hitta dig och ta med dig hem!
Stilla nu, seså.
Lunka på, kom igen!
Lugn, lugn!
Lugn.
Ptroo! Stå still!
Sluta konstra, Joey! Du är i armén nu, grabben.
Fin pojke, stilla.
Stilla, stilla. Seså, lugna dig.
Slappna av.
Lugna dig, backa.
Joey, här är Topthorn. Topthorn, det här är Joey.
Ta reda på vem som bestämmer. Vill ni slåss så få det överstökat-
-för därborta behöver ni allt för Fritz!
Ta det lugnt, Perkins. Han får inte bli sur.
Det finns inget vänligt i kriget, sir. Och han blir inte from heller!
Det inser jag, sergeant, men jag vill ha honom blank och redo. Det är min häst.
Sir.
Ta det lugnt.
- Han skrämmer livet ur mig. - Vem?
Perkins. Glad att han är på vår sida.
Inte illa, inte illa alls. Men ändå inget mot min Topthorn.
Inte säkert, han har potential. Han är absolut full av kamplust.
Jag tror att min Blenheim är snabbare än båda två.
Stick iväg!
Hör upp. Historien upprepar sig, från Waterloo till Omdurman-
-från Picketts anfall till slaget vid Mars La Tours.
Första anfallet kan och ska vara avgörande. - Perkins!
- Ja, sir. - Varje häst ryktad och klar!
- Vi har fullt övningsanfall i morgon. - Sir.
- Jag trodde ni två hade fegat ur. - Sällan.
- Då får vi se vad ni skämtare klarar. - Jag är full av tillit.
Jag väntar på er vi hertigen av York.
Ta över, kapten Nicholls.
Dra...blankt!
Klinga...framåt!
Anfall!
Seså, Joey, jag vet att du kan. Sätt fart nu!
Seså, pojken!
- Roligt att du kom. - Han är snabb, men är han uthållig?
Han har allt.
- Vad håller du på med? - Jag skriver brev.
Med en bild?
Till pojken som ägde Joey. Jag vill visa honom hur underbar han ser ut.
- Innan han möter miljoner tyska gevär. - Ja, före det.
Vi startar fyra på morgonen med Dragon Guards och The Royals.
Trossen vid hamnen klockan fem. Kontrollera utrusningen. Ingen puts.
Knappar, hjälmbucklor, stigbyglar... låt dem bli smutsiga.
- Inget får blänka och avslöja oss. - Naturligtvis.
- Charlie... - Jamie.
Charlie.
Vad tycker du om den nya mössan?
- Sidenfoder, jag gillar det. - Det spelar nog ingen roll för tysken.
Säg inte det. Tänk efter. Du är tysk och undrar vilken av två du ska skjuta-
-och så tänker du: "Jösses, den ena har en väldigt stilig mössa!"
- Då skjuter du den andre i stället. - Eller: "Jag gillar den där mössan...
...och skjuter dig först.
Jag tänkte inte på det.
Frankrike -1914 Quievrechain
Det är vårt mål, elfte tyska divisionen, i bivack fem km öster om Meninvägen.
Vi har bevakat dem. De har slagit upp tält och tänt eldar.
Slå ut dem, slink in bakom de tyska linjerna och anfall från söder.
- Styrka? - Cirka 600, infanteri.
- Dubbelt så många som vi. - Som kavalleri har vi en fördel.
Vi kan överraska dem, men ju förr dess bättre. De är kanske inte kvar i morgon.
Bra, idag alltså. - Charlie, säg till männen.
- Salisburyuppställning? - Vi rider igenom och tar marken bakom.
- Gräset är högre än vi och skyddar oss. - Utmärkt, fanjunkare.
- Rekognoscering är sällan bortslösad. - Tack Singh.
Jamie!
- De har ingen aning om att vi kommer. - Har du betänkligheter, Jim?
Nej, jag förstår att överraskningen betyder allt.
Men ska det göras så måste vi göra det snabbt.
Allt väl, Charlie?
Aldrig varit bättre. Bokstavligt talat.
Förbered uppsittning! Uppsittning!
Tack, Standley.
Hej, Joey. Min fina pojke.
Allt är väl bra, Joey?
Mina herrar, det är en ära att rida med er.
Låt kejsaren ångra dagen han vågade korsa sitt svärd med våra.
Må var man göra kungen, landet och stupade kamrater stolta!
Var tappra. Frukta Gud! Ära vare konungen!
Dra...blankt!
Lycka till, mina vänner.
Avdelning framåt! Framåt, marsch!
Framåt, sedan kort galopp!
Kort galopp...marsch!
Kavalleri!
Anfall!
Vafalls? Trodde ni att en garnison i öppen terräng skulle vara oskyddad?
Se bara! Vem tror ni att ni är?!
- Vad gör vi med hästarna? - Är de skadade, så skjut dem.
- Och de andra? - Till lägret. De kan dra kanoner.
- Ridhästar drar inte kanoner. - Skjut dem också då.
Några kanske kan användas vid ambulanserna och dra sårade från fältet.
- Kan de selas på? - Jag vill försöka, sir.
Det går inte, de är kavallerihästar. Du får inte på seldonen.
Kom igen, Michael. Lugna dig nu.
Lugn, engelsmannen.
Såja, lugna dig. Bara lugn.
Günther! Det är hopplöst. Vi kan inte hjälpa dem.
Men se på den. Vem som än lärde dig det här har just räddat ditt liv.
Hallå, gården!
- God dag, Si Easton! - Jag var till postkontoret...
...och när jag var där sa mrs Allen att ett paket kommit till Albert från...
Från...där bortifrån och jag tänkte gå hit på morgonen och här är det.
- Vem skickar mig paket därifrån? - Öppna och se efter.
Det är ett skissblock.
Det är kapten Nicholls skissblock!
- Titta, det är en bild på Joey! - En bild på Joey. Det var som attan!
- Och det är ett brev... - Men läs då.
Bäste Albert Narracott. Kapten Nicholls som dog...
Kapten Nicholls som dog i strid lämnade det här till er. Sergeant Sam Perkins.
- Du borde inte fått höra onda nyheter. - Han red Joey när han dog.
- Du vet inte att han red honom. - I strid, står det.
Mina herrar!
Vi rycker fram till fronten ikväll.
Förbered avmarsch!
Sätt fart! - Schröder, Schröder!
Nej, inte du. - Du.
Du stannar kvar. Du är bäst med hästarna och vi måste flytta lägret snabbt-
-om fienden bryter igenom i väster. - Bryter de igenom?
Så har jag hört. Vi flyttar senare när vi vet var hästarna bäst behövs.
Ja, sir. Kan min bror stanna här? Han är också bra med hästar.
Nej, det behövs inte. Sätt fart. Vi ger oss av ikväll.
Det går bra, Günther.
Du följer inte med. Jag berättar att du bara är 14, att du är en pojke.
Far skrev in mig. Han visste min ålder, och det gör de också.
- Mor lärde dig inte vika en skjorta. - Jodå, men jag lyssnade inte.
Men du ska lyssna nu! Jag lovade henne. Jag lovade henne högtidligt-
-att du skulle vara trygg med mig. Med mig, Michael!
De räknar aldrig manskapet. Vi är för många, du kan stanna här.
- Kryp under sängen tills de ger sig av. - Och sen då?
Günther, det ordnar sig.
När alla maskinerna går sönder och de tar fram hästarna...ses vi vid fronten.
Vi kommer att vara tillsammans igen.
Günther...
Du får den här som maskot.
För att du ska klara dig.
I rask takt! Marsch...vänster!
Två, tre, fyra! Vänster! Två, tre, fyra!
Tillbaka i ledet!
- Jag är hungrig. - Tog du med mat? Förlåt.
- Kommer far att skämmas? - Han kommer att låtsas.
Först kanske han blir det.
Men sen blir han glad.
Och vi då? Hur blir det med oss?
Jag var redo att gå med.
Jag var stolt över att gå med.
Jag ville gå med.
- Maten i Italien är god. - Ja.
Och kvinnorna då?
Inte så bra som maten. För att...
De har ätit för mycket av maten?
Du är för ung för krig och för ung för kvinnor.
Jag känner mig inte så ung.
- Inte nu längre. - Sov nu.
Vi har en lång natts ritt framför oss.
God natt, Michael.
Natti natti, Günther.
- Hallå, väderkvarnen! - Sätt fart!
- Schröder. - Ja, sir.
Ett misstag?
Ett löfte.
Ja...
Farfar.
- Det är närmare idag. - Vinden luras, det rör sig bortåt.
Jag hör det, och det blåser inte.
- Du får inte ljuga för mig. - Här blåser det inte, men därborta...
En vind så stark att den lyfter dig från marken...
Du ljuger om allt.
Du säger att du inte är orolig men det är du. Jag vet att kriget närmar sig.
Men du säger: "Det är bara vindens spratt."
- Sa jag så? - Du ljög när mor och far försvann.
De är döda. Men det medger du inte.
- Tror du jag dör om du talar sanning?! - Sanningen är...
...att man bör tilltala de äldre med respekt.
Säger du sanningen om kriget berättar jag sanningen om de stora hästarna-
-som jag har i väderkvarnen. - Vem är det som ljuger nu då?
- I väderkvarnen? - Ja.
De stod i väderkvarnen och väntade på Don Quijote.
Det här är François och det här Claude. Namnen kommer från två jag var kär i.
De måste tillhöra nån. Såna hästar dyker inte upp som i sagan.
Jag vet, de är inte enhörningar.
Så jag ska vara rättvis och vänta... en dag...
Om ingen kommer när natten faller på tillhör de mig.
Emilie, se på mig.
- Du kan inte rida. - Mamma sa att mitt skelett går sönder-
-av minsta stöt eller fall.
Då är det avgjort?
Snäll flicka.
Det avgörs först när jag bestämt vilken jag ska rida först.
- Över min döda kropp! - Då behöver jag ju inte vänta länge.
Jag var kär i François, som hade dina fina ögon, men han var kär i Marie-
-som hade dina tänder. Hon blev kär i Claude som krossade mitt hjärta-
-och som jag ska gifta mig med en dag.
Ögonen på mig. Inget snack.
Idag lär vi oss hoppa.
Vet du att fransmännen klarade 1,85 vid Parisolympiaden och tog guld.
Idag ska vi slå det rekordet.
Här är hoppställningen. När jag ropar ska du vara modig och hoppa över.
Hoppa över. Titta på mig.
Och nu är det din...
Han tror inte vi kan göra det. Men vi ska visa honom, eller hur?
Du behöver inte vara rädd.
Du är...mycket hög.
- Du tar livet av dig. - Bara om du får mig att falla.
Snälla, gå ner från...
Hitta nånstans att gömma dem. Och gör det snabbt!
Halt! Stig av!
Stig av!
Jag heter Bonnard, det här är min mark. Varför här ni här?
Mat till soldaterna vid fronten. Alla måste bidra.
De tar allting.
Var är hästarna?
Vilka hästar?
- Vad är det? - Låt det vara om ni inte vet.
En gryta är en gryta. Vi hittar nog nån användning.
- Var är boskapen? - Jag gör sylt, vi har inga djur.
- Men det är färskt hö i ladan. - Vi stoppar det i madrasserna.
- Hennes farfar? - Ja.
- Var är dina föräldrar?` - De är döda. De dog.
- Vad är det? - Blåsten, den busar på vinden.
- Det blåser inte. - Ett gammalt hus knarrar.
Gå och stäng fönsterluckorna.
- Hon är sjuklig, eller hur? - Om ni eller nån av er skadar henne-
-dödar jag er så gammal jag är.
Jag tänkte ge er tillbaka grytan, men nu behåller jag den.
Till soppa.
Vi kommer tillbaka nästa säsong.
Säg vad som hände med dem.
Med min mor och far.
Du sa att du skulle berätta hur de dog. På min födelsedag.
Och i morgon är det min födelsedag!
De dog i strid...eller hur?
Men när soldaterna kom... gjorde du ingenting.
- Du är en ynkrygg, eller hur? - Ja. Dina föräldrar var modiga.
Jag gör sylt.
Och du har aldrig gjort nåt modigt i ditt liv?
Det kanske finns olika sätt att vara modig på.
Visste du att fransmännen har de bästa brevduvorna?
Och det kan göra skillnad i krig, att våra meddelanden kommer fram.
Jag vill inte höra om fåglarna.
De släpps vid fronten och tillsägs att flyga hem.
Det är allt de vet.
Men för att komma dit måste de flyga över ett krig.
Kan du föreställa dig nåt sånt?
Man flyger över så mycket smärta och skräck-
-och vet att man aldrig kan se ner.
Man måste se framåt annars kommer man aldrig hem.
Jag frågar dig, vad kan vara modigare än det?
- Vad är det? - En present.
Hoppas du inte har köpt nån hemsk klänning som jag måste ha som i fjol.
- Var den hemsk? - Ja.
Jag såg ut som en ful nunna.
Ge mig handen.
Farfar, vi har inga pengar.
Efter kriget kan du köpa juveler och vagnar åt mig.
Vad som helst, raring. Du är chefen förstås.
Det är bara en gammal sak jag hittat. Oroa dig inte, jag lägger tillbaka den.
Det var din mors. Jag gömde den för att inte uppmuntra dig.
Emilie, rid mycket sakta och försiktigt.
Lova att inte rida långt, till toppen av kullen och sedan tillbaka igen.
Jag lovar. Min hjälte.
Sakta...sakta.
Emilie!
Nej!
- Släpp mig! - Hon är mitt barnbarn.
Stanna, Emelie! Gör henne inte illa!
Ni behöver dem inte! Det finns så många andra!
Ta den stora och lämna den lilla. Ni krossar min sondotters hjärta.
Kriget har tagit allt från alla.
- Vad händer med dem? - De drar kanoner till sin död.
Eller tills kriget är slut.
- Det tar aldrig slut! - Då har ni fått ert svar.
- Heiglemann...de här är era. - Ja, sir.
De ser starka ut, bör klara en månad eller två.
Du är vacker.
Det var synd att de fann dig.
Så synd...
Ryck upp er!
Halt! Stanna!
Stanna!
- Heiglemann, ta en annan! - Heiglemann, för fram en annan häst!
Den där!
Nej, den stora svarta!
Han är en fin häst, men framför den stora kanonen blir han till ingen nytta.
Prince tappar redan kondition. Hans ben, sir.
- Har ni gett dem namn? - Ja, sir.
- Namnge aldrig nåt ni säkert förlorar. - Hans ben är inte friskt nog, sir.
Menige, gör som ni blir tillsagd. - Spänn för honom.
- Som ni ser är den här starkare! - Spänn för honom.
Kom nu.
Halt! Halt!
För undan hästarna!
Granat!
Och ladda!
Rikta!
Och...eld!
Värdeföremål i hinken. Överlever ni får ni dem tillbaka.
Bra, killar. Värdeföremål i hinken.
Det kanske är en övning, Albie. En övning som förra gången.
Kärleksbrev?
Det angår bara mig.
Jag hörde att du och din kompis imiterar fåglar igen.
Skriver du brev till din häst?
När du hittat hästen, så har jag tappat en nål i en höstack och vill ha hjälp.
Allt av värde. Den som kommer tillbaka får dela ut det.
Stanna här.
Minns du när Joey och jag tävlade med din bil?
- Jag minns att du voltade i luften. - Vem var flickan du var med?
- Var det en flicka med? - Ja, minns du inte?
Det var väl bara nån flicka. Jag minns inte vilken.
Jag minns att du trillade på ändan i ett dike. Du ser?
Alltid underhållande, Narracott, det medger jag.
Gjorde du det? Trillade du på ändan?
Inta positioner!
Gör er redo, pojkar! Var redo, sätt fart!
Behåll lugnet, pojkar. Det är inte långt att springa. Det finns en väg igenom.
Spring fort, skärp er, håll ögonen öppna och Gud och kungen bevarar er!
Kompani, bajonett på!
Vet du vad det påminner mig om? Dagen då jag och Joye plöjde åkern.
Det var den bästa dagen i mitt liv och du var med.
Nu börjar den värsta dagen i mitt liv och du hejar på mig. Du och jag, alltid.
- Och han. - Håll er på flanken i ingenmansland.
Håll er på flanken. - Sätt fart, till stegarna!
Spring med finfolket. Då klarar vi oss. Vi har modet, men de har turen.
- Seså, pojkar. Håll igång. - Andrew.
Du också, Narracott. - Och du.
Till stegarna, upp på stegarna. Upp bara, så där ja.
Lyssna på er sergeant! Om nån vänder tillbaka...
Om nån av våra pojkar kommer springande mot er, så ta geväret-
-och skjut ihjäl honom. - Förstår ni? - Ja, sir!
Förstår du? Förstår du vad jag säger? Du tar geväret och skjuter dem.
Förstått?
Upp med dig, upp på stegen och gör ditt jobb!
Det går bra, Andrew, det går bra. Ingen viker undan idag.
Andrew! Andrew! Ingen viker undan idag!
Lämna mig bara!
Här ligger du bra. Du är trygg. Nån kommer och hämtar dig.
Albert. Albert, lyssna...
Det går bra. Vi är väl Devonkillar?
Ja.
Skydd!
Nej!
Albie.
Vi klarade oss.
Andrew, den här vägen!
Gas! Gas! Gas!
Albie...
Här stannar vi inte. Håll dem igång.
Det är nåt fel, den här behöver vila.
De får inte vila. Sätt dem i rörelse!
Snälla, håll dig på fötter. Nej, snälla.
Snälla...håll dig på fötter.
Seså, snälla... Håll dig på fötter.
De kommer! Lämna den! Kom med mig!
Far åt helvete!
Spring! Spring!
Larmberedskap.
- Det är nåt som rör sig. - Va fan är det?
- Det ser ut som en ko. - Va fan gör en ko därute?
- Det är definitivt ingen ko. - Vad är det då?
- Inte en häst. Inget kan leva där. - Det är inte en häst.
Jo, det är en häst.
- Det är en häst. - Ja, det är en häst.
Fan ta mig. - Det är en häst.
- Vi bör kalla hit honom. - Hur kallar man på en häst?
Han har fastnat i taggtråden.
Fan också...
Vad håller ni på med?
Tillbaka, hör ni? Korpral, det är en order. Tillbaka!
Vi kan inte lämna honom.
- Vad gör han? - Det är en fälla.
- Nej, han vill nog hjälpa. - Skräm honom tillbaka till hålet.
Det är en vit flagga, eller hur? Ser ni den vita flaggan?!
Jag vill bara se till den här hästen, det är allt!
Tillbaka, din idiot!
"Herren är min herde, mig skall intet fattas."
"Han låter mig vila på gröna ängar."
"Han för mig till vatten där jag finner ro."
Stackars krake.
Stackars vän. Ingen fara. Sparka inte och vrid dig så.
Du river bara sönder dig.
Du blir blind.
Fan så dumt. Jag tog inte med handskar eller nåt att klippa av...
Jag tänkte att du kunde behöva den här. Till taggtråden?
Ja...ja tack.
- Hej. - Hej...tack.
Det är en mycket lång tråd. När du klipper av den så frigörs...
...den här, den här och den här och de rullas tillbaka häftigt-
-och skadar den kraken ännu mer.
Du talar god engelska.
Jag talar engelska bra. Får jag?
Vi lösgör huvudet först, så reser han sig inte och blir förblindad?
Synd att du inte tog en till. Då kunde jag klippa av här.
Vi behöver fler avbitartänger!
Hans döda vinkel. Tängerna kommer inte att skrämma honom.
- Klipper du av här och håller tråden... - Säg inte mer, jag är med.
Du förstår väl vad som händer, vännen? Du måste ligga fint och stilla.
Duktig pojke, en så fantastisk häst som hjälper oss hjälpa dig.
Duktig pojke, en så duktig pojke.
Hur har ni det i skyttegraven därborta?
Angenämt. Vi läser, stickar tröjor och lär våra råttor cirkuskonster.
Behöver ni mer råttor kan vi skicka över våra, för vi har mer än nog.
- Dessutom skrämmer de bort flickorna. - Våra flickor är inte rädda för råttor.
Stora, stadiga tyska flickor, va? Såna som ger kraftig massage?
Varje torsdag. Och de kommer med romtårta när man fyller år.
Se bara på hästen! Titta såna muskler!
Så långa ben, gjorda för kapplöpning och för flykt från faran.
- Springa undan är allt de kan. - Vi har lärt dem motsatsen.
Att springa in i striden.
- Krigshäst. - Ja.
Krigshäst...och här är han. Vilket märkligt djur du har blivit.
- Och nu? - Jag tar honom med mig, va?
Eftersom jag hade tängerna är hästen min. Det är väl rättvist?
Han är engelsk ser du väl?
- För att han är skitig? - För att han är intelligent.
Och du är inte heller så ren.
Vi kan boxas... och vinnaren får hästen.
Nej tack. Vi får akta oss för att sätta igång ett krig.
Har du nån sorts mynt?
- Slantsingling? - Ja.
- Då så, Fritz, kör vi. - Jag heter inte Fritz, utan Peter.
- Peter, jag är Colin. - Välj du, Colin.
Krona.
Det är min kejsares huvud och han verkar inte nöjd med mig.
- Hästen är din. - Det har blivit stilla, eller hur?
Ja. Men vänta en halvtimme så skjuter vi igen.
Jag är en förfärlig skytt, Pete. Jag tror inte jag nånsin träffar målet.
Tack.
- Hej då, kompis. - Du tar väl hand om honom, va?
- Javisst. - Vårt märkliga djur.
- Ta hand om ditt eget märkliga jag. - Colin!
En tysk avbitartång, som minne av din stiliga vän från Düsseldorf.
Tack. Jag ska använda den i trädgården i South Shields.
Håll huvet nere nu, Pete-pojken!
Fantastisk! En fantastisk häst!
Här är det fullt. Fortsätt.
Gasen fick honom. Vi fick vänta till morgonen.
- Det här kan väl inte vara alla? - Det är alla.
Alla sårade som kan gå, iväg till förbandsplatsen!
Iväg till förbandsplatsen!
- Vad gör den här? - En veterinär, sir.
Inga veterinärer här. Inga hästar kvar.
Han har sår överallt, men benet är värst däran.
Säkert stelkramp. Tjänar inget till. Jag har alla de här männen, ser ni väl.
Snälla, sir, den här hästen kan repa sig från allt.
- Vad är det? - En häst de fann i ingenmansland.
- Ner med dig? - Vad slags häst?
Måste vara en mirakulös häst. Inget kommer ifrån ingenmansland.
Mirakulös häst...
Han levde där inget överlever, så för mig och kompisarna är han...
- Vi hade stort hopp om honom. - Ni bör skjuta honom nu.
- Det kan jag inte. - Av barmhärtighet för benet läker inte.
Sergeant.
Låt honom sluta pinas.
Om jag får be, damerna.
Då så, backa undan!
Gör det igen.
Joey?
Hej, Joey. Var har du varit?
- Var i hela världen har du varit? - Känner ni den här mannen?
- Vad heter ni? - Narracott. Menige Albert Narracott.
Det är en förlupen häst, Narracott, och alltför svårt skadad.
- Är den här mannen i er vård? - Han är inte alls förlupen, sir!
Det är min häst. Jag födde upp honom i Devon. Se på hans ben!
Han har fyra vita strumpor, är helt brun och har en vit bläs som ser ut så här.
- För honom tillbaka. - Vänta, ni ser inte för all gyttja!
Fyra vita strumpor!
Höger och vänster om. Ge er iväg allihop.
Ser ni, sir? Han är inte alls förlupen.
Vi ska sköta om er häst. Lappa ihop honom så gott vi kan.
- Behandla honom som den soldat han är. - Tack, sir.
Mina herrar!
Jag har viktiga nyheter åt er.
Klockan elva idag, om två minuter slutar kriget.
Kungen och drottningen tackar er för er tjänst.
Vi har varit segerrika, om än till högre pris än vi kunnat tänka oss.
När klockorna ringer om ett ögonblick för första gången på fyra år-
-så låt oss minnas våra bröder som stupat på fältet.
Och tacka Gud för slutet på denna kamp...och seger.
Jag förstår inte, sir.
Bara officershästar. Alla andra hästar ska auktioneras bort omedelbart.
Det är fullständigt vansinne! Det är pojkens häst, sir, från Devon.
Han födde upp honom ända från början. Tränade honom tills armén kom till stan.
Det är inte mina order, sergeant.
Ni måste föra honom till marknaden. Det var allt.
Vi har skramlat allihop. Det är allt vi har.
Det är 29 pund. Köp tillbaka honom.
- Vet majoren om det? - Majoren lade 10, som en mamma.
Din vän på kryckor där bad majoren säga att Joey var hans, en officershäst-
-så att han kunde fara hem med de andra.
Kom, Narracott! Sätt fart, vi vill inte missa föreställningen.
Sju pund! Sju pund där! Sju pund! 10 pund här!
Åtta pund! 10 pund här! Bjuder nån över! Såld!
Det går bra. Ingen bjuder mer för halvblod. De vill ha arbetshästar.
Nästa. Vi börjar på fyra pund. Fyra pund.
- Fem pund. - Fem pund här.
- Höjer nån? - Sju pund!
- Åtta pund! - Nio!
- 10 pund! - 10 pund!
- 11. - Det är slaktaren från Cambrai.
- Han har bjudit hela morgonen. - 11 pund, 11 pund.
Låt mig ta det här privat. - 15 och sen är det nog.
- 15 pund. - 16.
- 16 pund. - 17.
20 av era engelska pund. Och sen är det nog, min vän.
20 pund.
- 25. - 25 pund.
- 26. - 26 pund.
- 27. - 28.
- 28 pund. - 29!
- Och 30 - Bjuder nån över 30 pund?
100 pund!
Och om ni bjuder över mig säljer jag rocken på mina axlar-
-och bjuder 110. Och bjuder ni över igen säljer jag min gård-
-och bjuder 1000.
100 pund!
Första, andra, tredje. Såld!
Sir, jag ger er alla era pengar. Allt ni betalade när vi är tillbaka i England.
- Ni får dubbelt... - Ni vet inget om honom.
- Ni har fel. Jag vet allting. - Ja, ni fann honom.
- Ni fann en häst i taggtråden. - Jag fann honom. Han födde upp honom.
När jag hörde om mirakelhästen reste jag tre dar för jag visste vems hästen var.
Min sondotters. Hon räddade hans liv.
- Han var allt för henne. - Var är er sondotter?
Kriget har tagit allt från alla. Han är allt jag har kvar av henne.
Var inte orolig när jag går. Jag ska inte vara orolig för dig.
Jag hittade dig, eller hur? Och du hittade mig.
Och vi kommer båda...vi kommer båda att veta att vi klarade oss igenom.
Seså, gå nu. Vi är tursamma. Det har vi alltid varit.
Tursamma sen dagen vi träffades.
Gud vare med er, sir.
Vet ni vad det här är?
Det är min fars. Det är hans regementsvimpel.
Hur fick ni den, sir?
Ni kan få den här.
Tack så rysligt mycket för den, sir.
Och den här.
Nej, det behövs inte. Han tillhör er.
Det är vad min lilla flicka skulle ha velat. Och hon var chefen.
- Vad hette hon? - Emilie.
Hon heter Emilie.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Simontax
www.sweSUB.nu - Hovsamma texter